Du var så blind for Ham, som dine fodspor i asken,
men Han så dig.
Han så dig i de mørke afkroge.
Han hørte jer, mine brødre. Han hørte de tanker.
Amen!
Ja. Hæder.
I er fremmede overforjer selv, og dog kender Han jer.
- Amen. - Det gør han, hr.
Og nårjeres hårde hjerter, gjorde jer som sten,
og brød jer fra Hans krop,
hvilket er stjernerne og vinden mellem stjernerne,
kendte Han jer!
Han kendte jer igen og for evigt.
Verden er et slør.
Og det ansigt, I bærer, er ikke jeres eget.
Amtets brandvæsen sagde, kirken brændte ned fire måneder tidligere.
Ingen fingeraftryk.
Vi efterlyste Friends of Christ.
En uge senere var de i Franklin.
Vækkelsesprædikanter.
Gammeldags religion.
Du kan forestille dig, hvad hr. Karisma tænkte om det.
Det er kun jeres sansers begrænsninger.
Hvad tror du, gennemsnits-IQ'en er i denne gruppe?
Kan du se Texas deroppe på din piedestal?
Hvad ved du om disse mennesker?
Bare observation og konklusion.
Jeg ser en tilbøjelighed til fedme, fattigdom og længsel efter eventyr.
Folk lægger de småpenge, de ejer
i små fletkurve, som sendes rundt.
Jeg tror, vi roligt kan sige,
at ingen her vil spalte atomet, Marty.
Kan du se det?
Din skide attitude.
Ikke alle gider sidde alene i et tomt rum
og spille den af til mordmanualer.
Nogle nyder fællesskabet, et fælles mål.
Ja, men hvis det fælles mål skal finde på eventyr,
tjener det intet godt for nogen.
Jeres sorger naglerjer fast her.
De delerjer, fra hvad jeres hjerter ved.
Og der er mange gode hjerter derude. Jeg ser derud.
Jeg ser mange gode hjerter derude.
Jeg ser meget glæde derude.
Kan du forestille dig det, hvis folk ikke havde tro?
Hvilke ting, de ville gøre?
Det samme, som de gør nu, bare åbenlyst.
Pis.
Det ville være et rent cirkus af mord og udskejelser, og det ved du.
Hvis det eneste, der holder en person anstændig,
er løftet om guddommelig belønning,
så, min broder, er den person et udskud.
Og jeg ville gerne have så mange af dem ud i det åbenlyse som muligt.
Din dømmekraft er vel ufejlbarlig, hvad angår udskud.
Tror du, den notesblok er en stentavle.
Hvad siger det om livet?
I må samle jer,
fortælle jer selv historier,
der krænker alle universets love
bare for at klare dagen? Nej.
Hvad siger det om din virkelighed, Marty?
Når du taler sådan, lyder du panikslagen.
Du tror, det er et svindelnummer? Alle de mennesker.
At de bare tager fejl?
Ja, det har været sådan,
siden en abe så på solen og sagde til den anden abe:
"Han sagde, du skulle give mig din andel. "
Folk er så skide skrøbelige,
at de hellere vil smide en mønt i en ønskebrønd end at købe middag.
Jesus Kristus, Jesus Kristus! Dine arme åbnedes og lukkedes.
Mit livs ekko kunne aldrig rumme en eneste sandhed om dig!
Du bevæger fjeren i asken.
Du rører bladet med dets flamme.
Overførsel af frygt og selvhad til en autoritetsfigur.
Det er renselse.
Han absorberer deres frygt med sin fortælling.
Grundet dette er han effektiv
i proportion med den mængde vished, han kan udstråle.
Visse sproglige antropologer mener, at religion er en sprogvirus,
der omskriver hjernens kanaler
og hæmmer kritisk tankegang.
Jeg bruger ikke så mange dyre ord som dig,
men for en mand, der ingen mening ser i eksistensen,
bekymrer du dig nu ganske meget om det.
Og du lyder stadig panikslagen.
I det mindste kørerjeg ikke mod et rødt lys.
Vi har alle det, jeg kalder en livsfælde.
En genetisk vished om, at tingene vil ændre sig.
At man vil flytte til en anden by og møde de mennesker,
der vil være ens venner resten af livet,
at man vil forelske sig og være tilfreds.
Skide tilfredshed.
Og afslutning.
Hvad fanden de to så end...
Vi skal sgu' have noget at opbevare det lort i.
Intet er nogensinde fuldendt.
Ikke før til sidst.
Og afslutning.
Nej. Nej, nej. Intet er nogensinde slut.
Hr. Theriot, genkender du denne pige?
Jeg er ikke sikker.
- Vidunderlig gudstjeneste. - Tak, fordi I kom.
- Tak. - Tak.
Jeg vil sige, det er...
Tak.
Jeg husker ikke navnet.
Hun kom ofte, da vi var i Eunice.
Jeg kan ikke være sikker. Vi flyttede meget rundt.
Dig? Åh, goddag.
Nej, du har ret. Vi så hende i Eunice.
Tina kender hende måske.
Hvor længe var I i Eunice?
Omkring seks måneder.
En enke i Opelousas udlejede billigt til os.
Vi rejste, da der udbrød brand.
Nogen idé om, hvordan det skete?
I sagde, det var påsat.
Hvis jeg skulle gætte,
var det måske en af enkens sønner, der ville have os væk.
Men vi rejser videre. Vi søger ingen hævn.
- Jeg finder Tina. - Okay.
Ja. God prædiken.
Hvor længe har du gjort det her?
Jeg har prædiket i næsten 20 år.
Vi har haft Friends of Christ de sidste 8 år.
Var du ved kirken før det?
Uafhængig evangelisk.
Jeg studerede under Billy Lee Tuttle,
gik på hans college i Baton Rouge et par år.
Tilbage i Eunice,
hvem malede vægmaleriet i kirken?
Børn fra vores menighed.
Undskyld.
Er der sket noget med den pige, I leder efter?
Hr. Theriot, må vi se noget legitimation på dine ansatte?
Har du nogensinde set hende sammen med nogen?
Var hun sammen med nogen den dag? Husker du det?
Den høje mand?
Ja, men jeg ved ikke, om de var kærester.
Kan du beskrive ham?
Jeg så dem tale sammen. Jeg gik ikke tæt på.
Han var lænet forover og talte til hende.
Et underligt ansigt, synes jeg.
Hans hud skinnede omkring hans kæbe.
Som brandskader?
Gik hun sammen med ham?
Ja. Måske sådan.
Anholdt 8.10.89 for en 314.
Brugte sit sidste år i isolation efter et bande-sammenstød.
- Print og vent. Tak. - Modtaget.
Jesus er Herren. FRIENDS OF CHRIST REVIVAL
Stemmer alt?
For det meste.
Burt, du sad to år i Angola.
Offentlig usømmelighed og blottelse.
Spillede den af foran en skole.
De gav mig forkert medicin. Jeg vidste det ikke.
Jeg betalte for det.
Kan du forklare, hvor han var fra 25. december til 3. januar?
Ja, mellem jul og nytår var vi i New Roads.
Det burde ikke være svært at finde nogen, der siger god for Burt.
Vi havde et godt fremmøde.
Godt fremmøde.
Kriminalbetjent, hvad er det, du tror, der er sket?
Nogen myrdede denne pige og gjorde et show ud af det.
De efterlod et maleri på stedet af en afjeres gamle kirker.
"Jeg er genopstandelse og livet, for de, der tror på mig. "
Blev hun voldtaget?
Hvorfor spørger du om det?
Hvis du taler med Burt privat,
trorjeg, du vil blive tilstrækkeligt overbevist om hans uskyld.
Okay, lad os gøre det.
Burt, gå med kriminalbetjenten.
Den ontologiske fejlfortolkning af forventningen af lyset for enden af tunnelen,
er det, præsten sælger.
Det samme som en hjernevrider.
Præsten tilskynder din kapacitet for illusioner.
Så fortæller han dig, det er en skide dyd.
Det kan man altid tjene på.
Det er en så desperat form for selvberettigelse, ikke?
"Det er alt sammen for min skyld.
"Mig.
"Mig, mig... Jeg...
"Jeg er så skide vigtig.
"Jeg er så skide vigtig. " Ikke?
- Rend mig. - Undskyld os et øjeblik.
Jeg sagde nej!
Rolig. Jeg gør dig ikke fortræd.
Jeg gør dig ikke fortræd.
Medfølelse er etik, kriminalbetjent.
Ja. Det er det.
Jeg undersøgte dem alles baggrund.
Alle har ren straffeattest på nær Burt.
Ja, jeg kunne forestille mig, det her er en slags sinkearbejde.
Han betaler for det. Skammer sig.
Overreagerer.
Prøver at opveje gerningen.
Ikke dårligt, Marty.
Ja, jeg kom dertil helt uden din hjælp.
Men det er ikke ham.
Han sad inde i to år for blottelse.
Det burde have været et mentalhospital fra starten.
- Giv mig den korte version. - Angola.
Nogle bandemedlemmer fik fat i ham i badet.
Skar nosserne af ham med et barberblad.
De gjorde det sjusket.
Jøsses!
Stadig...
Jeg støttede ham.
Han sked i bukserne. Bogstavelig talt.
Vi kan sætte nogle betjente på overvågning af stedet,
men jeg tror, vi burde rykke videre.
Den høje mand.
Det kunne være fis.
En af dem fandt på det, og en anden fortsatte det.
Nej, Burt vidste det.
Han så også den høje mand.
Det. Det med Marie Fontenot.
Lange var på ingen måde hans første.
På ingen måde.
Rosie, kan du hjælpe dem ud?
Vi har ikke fundet ligheder i signaturerne.
En fyr i databasen brugte kroner, en anden et sæt gevir.
En livtidsfange i Michigan.
Så misfortolkede vi signaturen.
Vi ved ikke, om det er en forbindelse til Marie Fontenot.
Ja, men tremmerne, symbolikken.
Der er en slags kultur i det, Marty.
Han ønskede, vi skulle finde det, som om han viste sig.
Markerne er hans scene.
Så kom med et forslag.
Begynder vi forfra, giver de sagen til specialholdet.
Nogen overså noget.
Vi må gå tilbage og se i alle journalerne.
Vi starter med ofre i hele staten de sidste fem år.
Vi har ikke timerne til det.
Pis, mand. Hør...
Jeg har bemærket, du har en tendens til myopi.
Tunnelsyn. Det ødelægger efterforskningerne.
Visionen bliver fordrejet. Det forvrider bevismaterialet.
Du er besat.
Det er du også, bare ikke afjobbet.
Ikke mig, min bror.
Jeg holder tingene jævne. Adskilt.
På samme måde jeg kan drikke denne øl, og ikke have brug for 20.
Folk, der ikke føler skyld, har det ofte godt.
Jeg prøver ikke at være for hård ved mig selv.
Det er stort af dig.
Ved du, hvad forskellen er på os to?
Ja.
Benægtelse.
Forskellen er, at jeg kender forskel
på en idé og fakta.
Du er ikke i stand til at indrømme tvivl.
Det lyder som benægtelse i mine ører.
Det tvivlerjeg på.
Vi udsender en efterlysning af en høj mand med ar i ansigtet.
Okay.
Kontakt hospitalerne om patienter, der passer til beskrivelsen.
Godt.
Så Cohle prøvede at holde det fra specialholdet.
Når du ser tilbage,
tror du så,
han prøvede at skubbe tingene i den retning, han ville?
Nej. Vi fulgte sagen.
Men talte I om det?
Hans serie-teori?
Arrogant som han var, havde han ret.
Det var sådan, vi fik ham.
Men jeg kan lide det sådan.
Det er stabilt.
Pis. Virkelig.
Jeg gjorde alt det med terapi og sådan.
Det er bare sådan, tingene er.
Nej, ingen ting forbliver uændret.
Tag det med, du vil beholde og efterlad resten.
Folk får det bedre.
Det er sagen.
Jeg tror, jeg har det bedre.
- Tror du virkelig? - Tro mig.
Måske tror du bare, du foretrækker det, fordi du er vant til det.
Dit liv tilpasser sig dig.
Du behøver ikke frygte tab.
De andre, jeg fortalte dig om,
de skaffede sig en hund eller en fisk eller noget andet.
Det begynder du med, du lever med det.
Du kunne vel splejse mig sammen med en sygeplejerske.
Giv mig nogle gode stoffer.
Det ville være en start.
- Far! - Hej, unger.
Hej, skat.
Hej, Marty.
- Hvad så, Rust? - Han har plæneklipperen med.
- Har du slået min plæne? - Ja, jeg så, den havde brug for det.
Gengældte tjenesten.
Vi har étouffée.
Jeg prøver at få Rust til at blive til middag.
Ja? Bliv til middag, Rust.
Nej, jeg må af sted.
Tak for téen, Maggie.
Det erjeg ked af at høre.
Vi ses på mandag.
Jeg følger dig ud.
Hej!
Hvad?
Hvad tror du, du laver, mand? At være i mit hus, nårjeg ikke er hjemme.
Jeg afleverede plæneklipperen.
Du ved, hvad jeg mener.
Slog du mit græs?
Hvad tror du, jeg laver, når du ikke er her, Marty?
Hvad er vores problem?
Du og jeg.
Intet problem.
Du skal bare aldrig nogensinde slå mit græs. Okay?
Jeg kan godt lide at slå mit græs.
Er det dit hold, far?
Ja, skat. De skal vinde.
Hej, Audrey,
din mor og jeg vil tale med dig et øjeblik om de tegninger, du lavede i skolen.
Ja?
- Mace, løb op på værelset. - Hvorfor?
Fordi jeg sagde det. Af sted.
Af sted.
Af sted. Løb.
Hør,
du behøver ikke være ked af det, skat.
Vi vil bare tale med dig.
Hvor har du set det før?
Hvorfor tegnede du det?
Fordi de andre piger kunne lide det.
De syntes bare, det var sjovt.
Ja, men hvor fik du idéen?
De andre piger udfordrede mig til det.
Åh, Gud.
Det gør folk kede af det, Audrey.
Det er grimt.
Det gør noget, der burde være rart, grimt.
Undskyld.
Det er okay. Det er okay.
Det er okay, skat.
Jeg siger ikke, jeg ved bedre,
men ved du, hvad det vil sige at være far?
Det vil sige, at man står til ansvar overfor andre.
Man er ansvarlig for deres liv.
Efter et vist punkt, er der en slags formålsløshed i ansvar.
Er det hele din bekymring?
Nej, jeg ved bare ikke, hvad det gavner at se på det længere.
Det er hende. Jeg er bekymret.
Hun prøver bare at få opmærksomhed.
De andre piger...
Hvordan kender de overhovedet til den slags allerede?
Piger ved det altid før drenge.
Hvorfor det?
Fordi det er de nødt til.
Hør på mig.
Hun er tilbagetrukket.
Hun spørger om dig,
og hun vil vide, hvorfor du arbejder så meget nu.
Jeg burde arbejde mindre.
Specialholdet tager den sag.
Og så erjeg her mere.
Sidste uge?
Undskyld. Jeg burde have bedt om fri.
Vi havde en god aften.
Du skal ikke stoppe mig.
Sig noget.
Jeg er tæt på, Marty.
Hører du mig?
Jeg er tæt på.
De tager sagen fra os.
Og så erjeg her mere, og så kan vi gøre ting.
Hvorfor er der den afstand mellem os, Marty?
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Du ved, hvad jeg mener og vil ikke sige det, og det er det.
Det er det, jeg taler om.
Det sidste år har du været en muggen teenager, og det ved du.
Jeg prøver at være din ven, Marty.
Jeg... Jeg er bare ikke god til at udtrykke mig.
Vi ændrer os, ikke? Og nogle gange ikke længe.
Og her troede jeg, at folk aldrig ændrede sig.
Ikke hvem, de virkelig er.
Jeg prøver at huske ting, fordi jeg føler, jeg burde.
Som var det mit job eller noget.
Dine tidlige dage.
Og jeg er træt af at prøve at huske.
En del af det,
og jeg taler ikke om det, der udelukkende er min skyld,
men en del af det
er bare livet.
Vi plejede at bruge weekender uden at forlade mit værelse.
- Det er ikke det. - Husker du det? Men livet...
Selvfølgelig knalder vi ikke, som da vi var 19.
Gud, du ønsker lave forventninger.
Du lægger et loft på dit liv, på alt, fordi du ikke vil ændre dig.
Du var så meget klogere, da jeg mødte dig.
Ikke?
Jeg er ked af det, Maggie.
Jeg er ked af det hele.
For ikke at være der.
For at tage det hele for givet.
Hvad har du lavet, Marty?
Jeg...
Arbejde.
Hjem.
Sager.
Bare...
Jeg føler...
Jeg er næsten 40,
og jeg føler, jeg er Grimm. E. Ulv.
Som jeg løber ud over en klippe, og serjeg ikke ned,
og løberjeg videre,
klarerjeg den måske.
Men jeg...
Jeg tror, jeg er forskruet.
Det er du.
Ja, det er du.
Marty?
Nå...
Vi fandt et par hospitalspatienter.
Høje med ar.
Sexforbrydere.
En knægt lavede indbrud.
Han blev nødt til at spille den af, før han kunne forlade et sted.
Ja. Der var mange afhøringer.
Hvem afjer afhører dem?
Dig.
Ja?
Jeg plejede at være ret god til det.
Ikke så god som Rust.
Jeg ved det, min søn.
Jeg kan se det i dig.
Du er ikke ond.
Det er ikke dig.
Der er en byrde, og den har kroge i dit hjerte og sjæl.
Det, du gjorde, er ikke din skyld.
Det er det ikke.
Du blev trukket til bunds af den samme byrde.
Den samme byrde, der ikke lader dig enes i et arbejde,
den samme byrde, der ikke lod dig enes i skolen.
Den samme byrde, der ikke lod dig have en mor.
Jeg ved det, Chris.
Jeg er svag.
Jeg er syg.
Jeg går ind i hjem og kan ikke forlade dem igen,
førjeg kommer ud over deres undertøj.
Lyt til mig, søn.
Du har én udvej.
Og det er gennem Herrens nåde.
Du er blot, som Herren skabte dig.
Du har ingen fejl.
Vi, dig, mig, folk vælger ikke vores følelser.
Der er nåde i denne verden, og der er tilgivelse til alle,
men man skal bede om den.
Det gørjeg. Jeg ønsker den.
Jeg ønsker den.
Jeg beder.
Jeg beder. Fortæl mig det.
Fortæl mig, hvad jeg skal sige.
Jeg vil tilstå.
Beklager.
Din historik.
Den er imponerende.
Nogle råd?
Jeg har aldrig fundet det så svært.
Man ser bare på nogen og tænker, som de tænker.
Negative egenskaber.
Det er vel en evne.
For det meste skal man ikke engang bruge det.
Man ser dem bare i øjnene, der er hele historien.
Alle bærer på deres sult og deres dæmoner.
Man må bare være ærlig om, hvad der kan foregå deroppe
i et låst rum.
Men jeg er også forfærdelig til kort.
Mens vi afhørte pikspillende indbrudstyve og brændofre,
besluttede jeg at udnytte min søvnløshed.
BEGRUNDET MISTANKE
Folk...
Jeg har set tusinders livs finaler.
Gamle, unge.
Hver så sikker på deres ægthed,
at deres sanser udgjorde
et unikt individ
med et formål og en mening.
Så sikre på, de var mere end en biologisk dukke.
Når sandheden viser sig,
og alle ser, når trådene klippes,
så falder alle.
Maggie siger, han er genert.
Det ville jeg ikke sige.
Han er bestemt ikke bange for at sige sin mening.
Det er ikke det, jeg mener. Hans personlighed.
Han er irritabel.
Nærmere intens.
Indadvendt.
Jeg vil ikke have endnu en dranker.
Den sidste strømer, du viste mig...
Nej, vent. Steve havde en hård periode.
Han kastede op i mit skød.
Tænk ikke på det.
At få ham nær dit skød bliver udfordringen.
Når man snakker om solen.
- Hej, Rust. - Martin.
- Hej, Maggie. - Hej, Rust.
- Jennifer. - Rustin.
Rart at møde dig.
Nå...
Gik du herover?
Nej?
Okay.
Lige som jeg troede, han ikke kunne blive mere sær.
Mener du det?
Han smager farver.
Hvad er synæstesi?
Synæstesi er en fejlkobling
af synapsernes afsendere og modtagere.
Syrer, farver, visse metaller.
Det er en slags hypersensitivitet.
En sans udløser den anden.
Nogle gange serjeg en farve, og det udløser en smag i min mund.
En berøring, en tekstur, en duft kan sætte en tone i mit hoved.
Det harjeg hørt om.
Det kan være en af statins bivirkninger.
Det er ikke en bivirkning.
Så når noget føles godt, bliver det så dobbelt så godt?
På to forskellige måder?
Det kunne det.
Ja.
Servitricen kommer med dem, skat.
Hvorfor vente? Jeg er straks tilbage.
En genopfyldning og to rom.
Hej, må jeg få en øl til? Tak.
Hvad laver du?
Hvad ligner det?
Jeg er på date. Er du ikke?
Så du...
Tager du med ham hjem?
Det kommer virkelig ikke dig ved.
Knalder du din kone?
Hvad vil du have, jeg skal gøre?
Er det din måde at snakke skilsmisse på?
Jøsses, Marty.
Jeg vil ikke giftes med dig. Det er hele pointen.
Det er bare løbet ud i sandet.
Nej, det er ikke. Kom her. Tag et shot.
Hej.
Jeg kom ikke kun for at drikke, ved du nok.
Hvorfor sætter vi den ikke lige ned.
Det bliver sjovt.
Ja.
Hvad?
Ikke noget.
Jeg troede, jeg så en, der skulle være i Paris.
Hvordan er der i Alaska?
Det er smukt.
Det er ikke Paris.
Men det er rent og klart.
Har du været i Paris?
I en måned.
Hvad lavede du i Paris?
Drak mig fuld foran Notre Dame.
Hver en krop så sikker på,
at de var mere end summen af deres drifter.
Al den nyttesløse rotation.
Et træt sind, kollision, begær og uvidenhed.
Du spurgte om afhøringerne.
Vil du have sandheden?
Jeg har aldrig været i et lokale i 10 minutter uden at vide, om han har gjort det.
Hvor længe tager det dig?
Rust brugte meget fritid på at spore ofre.
Ugevis.
En hund i et andet liv.
En hund?
Jeg mente sporhund.
Alle er så dramatiske i disse dage.
Jøsses.
Hvis det at arbejde på sine teorier,
hvis hans job var hans egen idé, så fint.
Men resten af os havde familier og folk i vores liv. Gode ting.
Folk
giver én regler.
Regler beskriver tings form.
Hold kæft!
Rend mig!
For fanden, Marty. Smut med dig.
"For fanden, Marty. " Er det alt, du har at sige?
Stop. Gå hjem. Jeg gider ikke det her længere.
Er ham fjolset stadig derinde?
Gå med dig. Jeg ringer til panserne.
Lad os se, hvordan det går.
- Jeg kender andre pansere. - Okay.
Ud med dig!
Ud med dig, Marty!
- Hun sagde, hun var single. - Marty!
Hold op!
- Sutter hun den af på dig? - Hold op.
Sutter hun den af på dig?
Hold op! Ud!
Slip!
- Slip! - Nemlig.
- Slip! - Sig det,
ellerjeg får en satan i fængslet
til at bruge dit fjæs som kondom.
Sutter hun den af på dig?
Bare lidt.
Slip.
Hold nu op.
Undskyld, jeg var efter dig.
Jeg ville ikke have gjort sådan noget.
Jeg er ikke psykopat.
Det var derfor, jeg altid sagde,
jeg tror, Rust havde brug for en familie.
Det er grænser. Grænser er gode.
Det er Cohle.
Rust.
Du er hjemme. Det er mig.
Hvad er der?
Undskyld. Steve Geraci sagde, han fandt noget.
Han skulle bruge hjælp.
Jeg ringede næsten til stationen, men hvad er pointen? De lyver.
Jeg må spørge dig om noget.
Ved du, om det er sandt?
Jeg har ikke hørt noget.
Men det ville jeg nok heller ikke.
Geraci ville ikke vælge mig. Han hader mig.
Kørte du Jen hjem?
Ja, jeg fulgte hende til døren.
Du gik ikke med ind?
Man behøver ikke forelske sig ved første øjekast.
Nej. Jeg ved det. Hør, hun er sød og køn.
Der er en trøst, Rust.
Jeg tror, I ville være gode sammen, hvis du gav det en chance.
I giver ikke ting chancer. Jeg ved ikke hvorfor.
Fordi vi ved, hvad vi vil have.
Og vi har intet mod at være alene.
Gå i seng, Maggie.
Marty kommer hjem. Pas på dig selv.
For fanden. Tre dage i træk.
Er det en ny personlig rekord?
Rend mig.
Jeg lægger min første lort gennem dit soltag.
Hej.
Jeg tror, jeg har fundet én.
Endnu en pige fra tidligere. Kom her.
Tre år siden. Oversvømmelse i Abbeville. De trak hende op af floden.
Der står, hendes død var et uheld.
Druknet, vand i lungerne. Hvordan kan det være ham?
Ligsynet viste, at grene og murbrokker fra oversvømmelsen forårsagede skaden.
Jeg forstår ribbenene og armene.
- Men tungebenet? - Stadig...
Umuligt. Se her. Flænger i underlivet.
Og hun testede positiv for metamfetamin og LSD:
De sagde, hun var skæv. Faldt i.
Se bagsiden.
- For fanden. - Ja.
Identificeret som Rianne Olivier, 22,
bor på Pelican Island, 300 indbyggere.
Bedstefaren er der stadig.
De har en telefon i havnen.
Jeg ved ikke, om jeg kan sælge den her.
To dage. Vi graver i den retning.
Hvis det er ham, er det en slags arketype.
Offer, Ville Platte. Maskinarbejder.
Vi har fundet et spor i sagen, chef.
Jeg troede, I gav den videre.
- Hvilket spor. - En af offerets bekendte.
Kunne have kendt morderen, chef. Har måske set ham.
Vi følger op på det. Vi har stadig nogle dage.
To dage, og så ryger den til specialholdet.
Anhold nogen.
Fortæller du ham om serie-teorien, trækker han dig af sagen.
Pelican Island er to timer væk.
Hvilken kirke prædiker det?
Den kristne kirke gør ikke.
Den katolske kirke gør ikke...
Hej.
Tror du, en mand kan elske to kvinder på samme tid?
Være forelsket i dem begge?
Jeg tror ikke, en mand kan elske.
I det mindste ikke på den måde, han ønsker.
Virkelighedens utilstrækkeligheder dukker altid op.
Olieledningen har hærget kysten.
Det her vil være under vand om 30 år.
Tror du...
Undrer du dig nogensinde over,
om du er en dårlig mand?
Nej, jeg undrer mig ikke, Marty.
Verden har brug for dårlige mænd.
Vi holder andre dårlige mænd fra døren.
Det er ham.
Hvornår så du sidst dit barnebarn?
Hun rejste for fire år siden.
Som sin mor.
Jeg var ikke overrasket, da de fandt hende sådan.
Alle tror, de vil blive noget, de ikke er.
Alle tror, de har store planer.
Havde hun en kæreste? En mand?
Hun fandt sammen med ham Ledoux.
En ældre fyr.
En skidt familie.
Stak af sammen med ham.
Der er ingen, der har spurgt mig om ham før.
De sagde bare, hun døde i oversvømmelserne.
Bor Ledoux-familien her stadig?
Måske en fætter eller to.
Det svinder hvert år.
Orkanen Andrew udslettede det meste heromkring.
Kender du Ledoux-knægtens fulde navn?
Reggie.
Reggie Ledoux.
Faren hedder Bart Ledoux.
Arbejder til søs. En drukkenbolt.
Jeg hørte, han er død.
Hvor gik Rianne i skole?
Light of Way, da den stadig var åben.
Børnene gik enten der eller blev sendt til Abbeville.
Staten mente, børn skulle rejse to timer i bus for at gå i skole.
Jeg er ikke så glad for de der religiøse.
Mellem dem og regeringen.
Hvad med hendes forældre? Andre familiemedlemmer?
Faren er sømand.
Moren bor i Californien, sidst jeg hørte noget.
Har du nogle af hendes ting?
Alt, der kan give os et billede af, hvem hun var?
Hvorfor spørger I om alt det?
Jeg fik at vide, hun druknede i oversvømmelsen.
Jeg er ikke idiot.
Siger I, hun ikke druknede?
Det ved vi ikke, hr.
Vi leder bare efter en mand, der kunne have kendt hende.
Hvem?
Det er det, vi prøver at finde ud af.
Han havde en lille æske med hendes ting,
hendes sidste årsbog. 10. klasse.
Ikke et strejf af følelser fra den gamle mand.
Sådan en slags mand...
I fornægtelse.
Men hvorfor beholdt han æsken?
Spurgte han sig selv?
Det er vel en måde at gøre det.
Bevar fokus.
Han mindede mig lidt om Rust.
Skolen er lille.
Første til 12. klasse.
Rianne Olivier, her er hun.
10. klasse.
En nonprofit-institution støttet af
The Tuttle Ministries Wellsprings Program
Skolen var en del af Tuttles fond.
LIGHT OF THE WAY
SKOLEN LUKKET
GUD ARBEJDER
- Godeftermiddag. - Eftermiddag.
Den lukkede i '92, ikke?
- Det hørte jeg i hvert fald. - Hvad har du hørt?
Orkanen Andrew ødelagde den.
De mente vel ikke, den var værd at redde.
Arbejder du her?
Nej, hr. Jeg arbejder for sognet.
Jeg dækker flere ejendomme.
I-23?
I-23, værsgo.
Jeg har svar på jeres forespørgsel.
Reginald Ledoux. Født 13.11.60.
Kender du nogen, der arbejdede eller gik her dengang?
Nej, hr.
Jeg har kun været her de sidste par måneder.
Sognet føjede det til mine opgaver.
Tak for din tid.
Hvem går så skide langsomt?
Hvad har du?
Svaret er lige kommet.
Ledoux udeblev fra sin tilsynsværge for 8 måneder siden.
Han blev sigtet for overgreb. Sagen blev droppet.
Men i '93 blev han taget i at lave metamfetamin og LSD,
hvilket Dora Lange og Rianne var fyldt med.
Okay.
Ledoux sad to år i Avoyelles,
og gæt hvem, hans cellekammerat var de sidste fire måneder?
Charlie Lange.
Det må jeg give dig.
Jeg begyndte at tro, du var fra den.
Du er gal, men bare ikke i dette.
Okay. Men hvor er Ledoux?
Vi får en liste over familiemedlemmer og bekendte.
Han har været uden penge, siden han stak af.
Vi finder ham.
Det giver mening.
Det ser godt ud.
Okay. Vi er på vej.
- Til Avoyelles. - Sådan, Martin. Af sted.
Jeg udsender en efterlysning til trafikpolitiet og U.S. Marshals.
I-23 til centralen.
Kom ind, I-23.
Hvad kan jeg sige?
Jeg troede kort, du bare godt kunne lide billeder af lig.
Jeg må have en efterlysning på en Reginald Ledoux.
Forespørgslen gav os oplysninger.
Alle U.S. Marshals og trafikpatruljer, vær opmærksomme.
Anhold ham, hvis I ser ham. Skifter.
Det er modtaget, kriminalbetjent. Vi sender den videre.
Og endelig kommer vi til Reginald Ledoux.
Kom nu, mand.
Spørg mig, hvis du vil. For fanden.
Har du nogensinde været i ildkamp?
Nej
Hvordan fanden skulle du så vide, hvad jeg snakker om?
Det sted...
Jeg har aldrig...
Det mindede mig om, når min far talte om Vietnam.
Og det med junglen.
At jeg taler om det, der skete dengang,
nytter ikke noget nu.
Det her.
Det er det her, jeg snakker om.
Det er det her, jeg mener, nårjeg snakker om tid
og død og nyttesløshed.
Der er større idéer i spil.
Hovedsageligt hvad der skyldes mellem os, som et samfund, for vores fælles illusioner.
Stirrer man på lig i fjorten timer i træk,
er det sådan noget, man tænker på.
Har du gjort det?
Man ser dem i øjnene, selv på billeder.
Det er lige meget, om de er døde. Man kan stadig læse dem.
Ved du, hvad jeg ser?
De bød det velkommen.
Ikke i begyndelsen, men i det sidste øjeblik er der en umiskendelig lettelse.
Fordi de var bange, og nu så de for første gang,
hvor let det var at give slip.
Og de så... I det sidste nanosekund så de,
hvad de var.
Det selv, hele dette drama,
det var aldrig mere end en samling formodninger og tankeløs vilje.
Og man kunne bare give slip.
Endelig vide, at man ikke behøver at klynge sig så hårdt.
At indse at
i hele dit liv,
al din kærlighed, al dit had, alle dine minder, al din smerte
var alt sammen det samme.
Det var den samme drøm,
en drøm, du havde i et lukket rum.
En drøm om at være en person.
Og som mange drømme,
slutter den med et uhyre.